La família de David Sánchez demana suport perquè es reòbriga el cas
![david_sanchez_web.jpg](https://www.elnostreciutat.com/wp-content/uploads/2020/02/david_sanchez_web.jpg)
“Ens ha destrossat la vida”. D’aquesta forma respon Rosa Jover, mare de David Sánchez, desaparegut a Alcoi en 2007, a la pregunta de com ha pogut suportar la falta del jove i la pràctica absència de notícies durant aquests dotze anys. I es dirigeix Rosa a l’home que suposadament va declarar haver llançat el cos sense vida del seu fill a un contenidor de la veïna Cocentaina. És la versió que sosté la família de David, basada segons compten, en el relat del presumpte investigat per la desaparició del jove de 19 anys. “Aquesta va ser la declaració que va fer davant la Policia Nacional”, comenta Elisabet, l’única germana de David.
Els fets es remunten a la fi de 2007. La nit del divendres 14 de desembre, David Sánchez Jover ix a sopar amb els seus companys de l’empresa d’ambulàncies en la qual treballava i, al matí següent, la seua mare i la seua germana, amb les quals convivia, detecten que el jove no havia dormit a casa aqueixa nit.
Ràpidament truquen al seu telèfon mòbil però no aconsegueixen localitzar-ho. El terminal deixa de donar senyal el dissabte a la nit, a partir de la qual cosa comença a augmentar la preocupació en la família perquè en tot el dia David no ha donat senyals de vida. És llavors quan denuncien la seua desaparició en Comissària i comença una intensa cerca per part de la policia que es prolongaria, segons recorden, durant dues setmanes.
“Aquella primera investigació va ser un fracàs”, assenyala Rosa, qui indica que després d’un primer moment en què es va activar el dispositiu d’alerta i després d’unes setmanes amb la cerca en tot l’alt i una gran expectació mediàtica, arribant a eixir en les televisions nacionals, el cas va caure a poc a poc en l’oblit i va quedar com una desaparició sense resoldre. “Jo des d’un primer moment pensava que li havien fet alguna cosa, deien que si s’havia suïcidat, que si s’havia anat de casa per ell mateix, però jo sabia que no perquè estava bé, encara que no perdia l’esperança”, relata Rosa, que durant els primers anys d’absència del seu fill “deia cada cert temps a l’inspector, però no em donava notícies, que no trobava res i que no es podia investigar”, afig.
Però en 2017 un nou inspector “reobri el cas i prenen declaració a amics i gent de l’entorn de David”, explica la germana. Un d’aquests interrogats “veuen que es contradiu i acaba declarant que aqueixa nit del sopar d’empresa el meu germà i ell van discutir, i ell va caure i es va donar en mal lloc. Llavors es va espantar i li ho va pujar a casa, en teoria ja mort. L’endemà, a la nit, porta el cos a un abocador de Cocentaina”, afirma Elisabet, qui lamenta que “després de tant de temps és impossible que hi haja proves” que demostren aquest relat. Per això, després d’una investigació que ha quedat inconclusa, el cas s’ha donat per tancat a principis d’enguany “segons ens va informar la policia”.
L’absència de proves que inculpen a l’autor confés “no és motiu –opinen totes dues– perquè aquesta persona se sent davant un jutge i es tinga en compte el seu testimoniatge”, destaca Rosa, alhora que exigeix “justícia” i “que aquesta persona pague amb la presó el que ha fet, perquè això és un mal viure, sempre pensant en el teu fill, en què li va poder passar, és molt fort que una persona que ha confessat que es va desfer del cos siga al carrer”.
Demanen, per tant, que es reòbriga el cas i per a això han iniciat accions legals i una campanya per a donar a conéixer la trista història de la desaparició del jove alcoià a través de la compte de Facebook ‘Suport per a David Sánchez Jover’, alhora que recullen signatures en Change.org.
A més de justícia, Elisabet vol rescabalar-se de la pena amb la qual diu va morir el seu pare, malalt de càncer: “Ell es va abandonar, no volia viure després del que va passar amb el meu germà i va morir amb això, sense saber res i sense trobar-ho. Fem això per ell també, perquè puguem estar tots en pau”.
Foto: La mare de David viu un calvari des d’aquell 14 de desembre que ho va veure per última vegada