La Col·lecció d’Art al descubert
![](https://www.elnostreciutat.com/wp-content/uploads/2017/10/arton11184.png)
Obres d’art realitzades per artistes locals i coneguts per tots els alcoians com Edmund Jordà, Adolf Durà, José Mataix, Rigoberto Soler, Juli Pascual o Ferran Cabrera Gisbert. Però el que molts no saben és que la Col·lecció també conserva obres que pertanyen a Patrimoni Nacional i que van ser cedides en els anys ’40 per a crear un Museu de Belles Arts. Aquell Museu va gaudir d’una vida realment curta, passant a convertir-se molt aviat en l’actual Museu Arqueològic Camil Vicedo.
Amb aquesta exposició s’ha iniciat a donar una passa molt gran envers aquestes peces, on s’han començat a posar en valor i a difondre la seua “vida”, donat que s’han pogut posar a l’abast de tots. Totes les obres de la mostra es poden consultar a la web www.artalcoi.org, on es posa tota la informació de cada obra a un sol clic i amb la comoditat de gaudir-les a casa.
Però que és el que trobem si ens acostem a la Sala d’Art La Capella? Doncs l’itinerari ha estat concebut per a recórrer la història de l’art cronològicament des de finals del segle XIX fins a les primeres dècades del segle XX. D’aquesta manera els visitants podran observar com es produeixen els canvis estètics a mesura que caminen per l’itinerari.
Les primeres obres, de grans dimensions, amb una temàtica històrica i amb atmosferes més aviat enfosquides aniran contrastant amb les plenament luministes que es troben a la sala de la Sagristia.
També hi ha exemples d’obres de temàtica religiosa i intimista com l’obra de José Mongrell, Lliçó de Lectura o Desvetllament d’un infant, obra que pertany a la pintora noucentista Mª Antonia de Bañuelos.
En l’apartat del retrat, es pot observar com dels retrats commemoratius es passa a una representació de crítica social, posant com a protagonistes de la nostra història els treballadors de les fàbriques, son exemples d’aquest tema El tio Quico i Sense Tabac. També hi ha un exemple de temàtica orientalista i una meravellosa peça de Patrimoni Nacional titulat Venezia, de Ricardo Federico de Madrazo, on a més de gaudir d’un esplèndid retrat costumista es pot observar com l’artista introdueix la concepció impressionista de la divisió cromàtica dins del paisatge venecià.
Una obra d’Emili Sala, La Divina pastora, ens introdueix dins d’aquest tema religiós creat al segle XVIII però amb una evolució espectacular i que la modernitza als temps de la pinzellada solta, la lluminositat i l’esplèndid tractament del color.
A l’espai anomenat Sagristia dins de la sala, s’han inclòs aquelles peces més impressionistes, on la llum, el color i la pinzellada curta son les protagonistes, obres de José Mataix, Juli Pascual Espinòs i Ferran Cabrera Gisbert entre d’altres amplien la perspectiva del moment, i ens posen en total consciència del moment artístic de principis del segle XX.
Per a acabar la sala central presenta les obres de Llorenç Pericàs, Retrat de xiqueta i Retrat de dona, i de Edumund Jordà, La bonaventura, on el que es posa de manifest més clarament és l’època, la indumentària femenina, la delicadesa de la representació i la estètica de primers de segle.
La mostra es troba oberta al públic fins a la fi d’octubre, amb visites guiades i explicacions per a tothom.
La Capella ofereix una forma diferent d’acostar-se a l’art i la cultura, fent-la propera i dinàmica per a que el visitant es trobe com a casa i puga gaudir de la cultura i fer-la seua.